ДУАЛІЗМ ЧАСУ ЯК МЕТОДОЛОГІЧНА ОСНОВА ЕКОНОМІЧНОГО АНАЛІЗУ ТА ПРИЙНЯТТЯ УПРАВЛІНСЬКИХ РІШЕНЬ - Дерев’янко, Юрій; Лукаш, Ольга; Вороненко, В’ячеслав; Коваленко, Євген (Mechanism of an economic regulation, 2025)
Часовий фактор є однією з фундаментальних, проте недостатньо систематизованих категорій економічної науки. Стаття присвячена дослідженню дуальної природи часу та її проявів у соціально-економічних системах і процесах прийняття управлінських рішень. На основі аналізу міждисциплінарних підходів – з філософії, фізики, системної динаміки та поведінкової економіки – виявлено та систематизовано ключові пари дуальності часового фактору: тривалість і порядок; астрономічний та функціональний час; якісні та кількісні характеристики; короткостроковий та довгостроковий горизонти; час як основа економічних законів і час як обмежувальний чинник просторово-часового розвитку; максимізація прибутку та мінімізація витрат як взаємодоповнюючі задачі. Показано, що традиційне використання астрономічного часу в економічному аналізі є методологічно обмеженим, оскільки об’єктивно існує лише функціональний час, породжений реальними процесами. Окремо досліджено поведінковий вимір дуальності часу – зокрема феномен гіперболічного дисконтування та когнітивну асиметрію сприйняття теперішнього і майбутнього – а також трансформацію темпоральної структури економічних процесів в умовах цифровізації та функціонування складних адаптивних систем. Результати дослідження є основою для подальшого вивчення впливу часової дуальності на розвиток підприємств, регіонів і національних економік.