ДУАЛІЗМ ЧАСУ В ЕКОНОМІЧНИХ СИСТЕМАХ - Дерев’янко, Юрій (Mechanism of an economic regulation, 2013)
Теорії дуалізму є дуже важливою концепцією в галузі наукових досліджень. Ця теорія була вперше розроблена у галузі лінійного програмування, але вона має багато напрямів використання, в т.ч. природничу та інтуїтивну інтерпретацію в деяких суміжних галузях знань, зокрема, нелінійне програмування, мережева теорія та теорії ігор. Метою даної статті є систематизація методологічних підходів до вивчення дуалізму (дуальності) фактору часу в економічних дослідженнях. Основними задачами даного дослідження є: вивчення поглядів вчених на природу двоїстість (дуалізму, дуальності) часу в цілому, її прояв в економічній теорії, порівняння різних поглядів на вплив проблеми дуальності часу на сучасний розвитку економічних систем. Особливість впливу дуальності фактору часу на соціально-економічні процеси має кілька взаємопов’язаних проявів, зокрема: час-тривалість і час-порядок (у побуті час виконує дві функції: служить для вимірювання тривалості процесів і встановлення порядку подій); час як основа економічних законів і обмежуючий фактор в просторово-часовому розвитку (час у соціально-економічних системах може виступати з одного боку в ролі основи для встановлення певних обмежуючих економічних законів, правил, а з іншого боку сам час і є чинником обмеження в просторово-часовому розвитку); час, як якісна та кількісна характеристики явищ; час як відносні визначення і категорії (вчора, в минулому, в майбутньому, плановий і фактичний період, стратегія і тактика інше) і час як конкретні значення вимірювань (секунди, хвилини, години, дні, роки інше); час, як короткострокові та довгострокові явища; час як проблема максимізації прибутку та мінімізації витрат (розв’язання проблеми максимізації прибутку є також вирішенням проблеми мінімізації витрат, за умови незмінної виробничої функції і вартості ресурсів); астрономічний (календарний) і функціональне час; час як економічний ресурс, що характеризується інтервальною тривалістю і необоротністю ходу. Час в економіці виражає впорядкованість незворотної послідовності в економічній діяльності й пізнанні. Досить повне відображення часових аспектів економіки в економічній теорії – особливо складна, багато в чому не вирішена задача. Проте в науковій літературі виділено цілий спектр категорій часу, що відповідають різним типам процесів, що протікають в економіці. Особлива складність часових аспектів економіки в економічній теорії, невирішеність цього завдання зумовлені тією обставиною, що фахівці з економічної теорії досліджують економічні процеси використовуючи астрономічний або календарний час. Об’єктивно ж існує лише функціональне час, який утворюється усіма без винятку реальними процесами, в тому числі й економічними.